En meget stor bøf

Skal jeg fremhæve noget specielt toscansk, må det blive bistecca alla fiorentina, den toscanske ”t-bone steak”, fra kvæg af racen fra Valdichiana (forklaring følger nedenfor), stegt på grillen. Du betaler altid efter vægt (kødets, ikke din egen), og du bør få bøffen forevist, før du siger ja. Under to fingerbredder er fimset, og hvis du vil undgå ringeagt, så bed aldrig om at få den gennemstegt. Langt de fleste vil foretrække at dele den, for under et kilo kommer den sjældent. Hvis du ikke kan overskue et sådant kødorgie, er der en genvej til den store oplevelse af det gode, grillstegte oksekød. Du kan nemlig bestille en portion tagliata, som i grunden bare betyder ”udskåret”, og det er netop, hvad der er tale om: et stykke af en bistecca alle fiorentina, befriet fra ben, fedt og sener, og derpå skæret ud i små skiver på 5-10 millimeters tykkelse. Kødet serveres med rucola, friske tomater eller andet let tilbehør over.

Nu talen er faldet på tilbehøret eller contorni, så foreskriver traditionen, at du bestiller det separat, altså ikke noget med medfølgende kartofler, salat osv. til dit kød. Mange restauranter er dog begyndt at inkorporere grønsagerne i hovedretten, men det er aldrig tilfældet med en god fiorentina, hvor kogte, hvide bønner, fagioli, er det kanoniske tilbehør. Her kunne jeg åbne en parentes på 5-10 sider om bønnesorter og toscanernes kærlighed til dem, men gemmer jeg til en anden god gang. Til gengæld skal der falde et par ord om to toscanske dyreracer som på godt og ondt har delt skæbne.