Eller som en italiensk veninde af mig sagde for nylig: ”Intet åbner dit sind som at rejse”. Er det ikke netop en stor del af årsagen til, at vi investerer både penge og tid i at rejse til fremmede lande? Hvordan ser resten af verden ud? Hvordan lever de andre? Vi vender altid berigede hjem. Enten med indtryk, der bekræfter, hvor godt alting er i Dannevang, eller med en fornemmelse af, at vi kunne lære meget af de andre. Som regel begge dele.

Jeg har aldrig forstået de mennesker, som rejser til fremmede lande blot for at opsøge den livsstil eller den mad, de er vant til hjemmefra. For os danskere er det ganske vist tæt på umuligt at finde restauranter, som serverer dansk mad i det store udland, i grunden er det ofte svært nok herhjemme, i hvert fald i storbyerne. Man kan med rette spørge, om vores spisevaner ikke er blandt verdens mest multietniske. Det italienske køkken har for længst holdt sit indtog i Danmark, hvor pizza, pasta og tiramisù for mange er mere almindelige retter end krebinetter, forloren skildpadde og fløderand.

Italienere har et langt mere trofast forhold til deres madlavning. Naturligvis finder du kinesiske restauranter drysset ud over hele landet, og i storbyerne vil du også kunne finde spisesteder med andre nationale ophav, ligesom amerikansk og mellemøstlig fastfood er almindeligt forekommende. Men det er ingen overdrivelse at hævde, at 95% af alle restauranter i Italien serverer italiensk mad.

At rejse er at opleve